Имало някога един лекар чудак,
известен с необичайната си способност.
Той можел да говори с животните.
Славата на доктор Дулитъл се носела навред.
Дори английската кралица го потърсила за помощ.
В знак на благодарност тя му подарила чудно убежище,
чиито врати били отворени за всякакви създания.
Дните му били посветени на животните,
но сърцето му принадлежало на една жена...
Лили, храбрата изследователка.
Те кръстосвали света във велики приключения
и защитавали беззащитни създания...
Били изключителен екип.
Скоро екипът станал семейство.
С Лили до себе си Дулитъл се чувствал истински жив.
Докато един ден тя не поела на ново приключение.
Лили загинала в морето.
Съкрушен, той залостил портите на имението
и се изолирал от света.
Колкото до мен и спасените от него животни,
само се питахме, дали някой би могъл да спаси него?
Докато една утрин в живота на Дулитъл не се появи най-неочакваното същество.
Едно много специално момче.
Във време, когато считаха животните за собственост, храна или забавление,
това момче имаше съвсем друга нагласа.
Насам, не се разсейвай.
Така.
Младши ги изкарва, ти стреляш.
Добър план, татко.
Приготви се. Пушката на рамо.
-Налага ли се, чичо? -Хайде, момче.
Патица, патица!
Патица!
Ето ги. Стреляй.
На мушката ти е. Стреляй.
Не мога!
Стреляй!
Не може все да ги оставяш.
Виж ти, този път е ударил нещо.
О, не.
Трябва да й помогнем.
Така е.
Не оставяме животно да страда по наша вина.
Ето.
Какво странно момче.
Следвай Поли.
"Домът на д-р Джон и Лили Дулитъл.
Лекуваме всякакви животни."
Следвай Поли.
Таен вход.
Поли? Къде си?
Добро куче.
Едро, рунтаво...
Наръчник на уверената горила
Това не е добре.
Що се отнася до мен, аз съм единственият човек тук.
Няма да им обръщаме внимание.
От калахарски капан няма измъкване. Май си хвана момче, докторе.
Да видим. Не, не искам да виждам. Прогонете го.
Дишай дълбоко, докторе. Даб-Даб е с теб.
Не се бой, Джон. Той е само момче. Това е възможност.
Това е някакъв кошмар!
Прощавай.
Какво правиш там горе?
Идвам от Бъкингамския дворец по спешен въпрос.
Това ли е домът на Джон Дулитъл?
Коя си ти?
Наричай ме Лейди Роуз.
А ти кой си?
Стъбинс.
Ще ми помогнеш ли да сляза?
Против правилата на Дулитъл е.
Защо хората да са против правилата?
Ако ги допуснеш близо, ще пострадаш повече, отколкото ако не го сториш.
Нали така, докторе?
Достатъчно. Връщайте се към заниманията си. Чака ни натоварен ден.
Джон! Стегни се.
Не може да пренебрегваш хората само защото са хора.
Ами ако се нуждаят от помощ?
Опосум, престори се на мъртъв.
Това е нелепо.
Чи-Чи, ще отвориш ли? Само ти имаш ръце.
Мисля, че шахът ми е предостатъчен.
Чи-Чи, за този миг се готвехме.
Бъди храбър и ни отърви от тях.
И не забравяй мантрата.
"Не съм заложник на страха"?
Ти не си заложник на страха.
Друг път идвал ли си тук?
Кралицата ми разказа всичко.
Това място е необикновено.
Готов съм да очаквам всичко.
Чудесно.
Горила отваря вратата.
Точно както каза кралицата.
Почакай...
Нося ранена катерица.
Не биваше да те пускам.
Ехо?
Гледай ти!
Колко интересно, преструваш се на клонче.
Мръдни, ако обичаш. Тук се крия аз.
Не тук.
Добре ли сте там долу?
Напълно. Продължавай.
-Д-р Дулитъл? -Да.
Призован сте в Бъкингамския дворец от самата кралица.
Продължавай.
Кралицата е тежко болна.
Разбирате ли какво казвам?
А ти разбираш ли ме?
Продължавай си пътя.
Изчезвай оттук!
Вече не ме интересува никой, нищо и никъде.
Птиците ще те изпратят.
Всичко е наред.
Обядът ще бъде сервиран всеки момент.
Ухае прекрасно, докторе.
Много благодаря.
Докторе, остави малко и за нас.
Съжалявам. Май и аз се боя от деца.
Не го мисли. Хайде да ядем.
Днес менюто предлага супа.
Няма да повярваш какво се хвана в мрежата.
Кралицата ви назова по име, сър.
Да не си глуха? Казах ти, че не работя.
Какво не работите?
Не лекувам хора.
Внимание, натрапник!
Спокойно, добре съм.
Аз пък не съм.
Къщата ми потъва в хаос.
Ваш ли е?
Не притежавам никого.
Йоши дойде при мен с проблем.
Все му е студено.
Нося ранена катерица.
Не знам какво да правя.
Как е била ранена?
Прострелях я.
Какво? Не чух.
Прострелях я по невнимание.
Естествено, стрелял си по невнимание.
Хората не се променят.
Ранена е тежко.
Помогнете й, моля ви.
Вземи това...
И това.
Аз...
Аз съм твърде красив да умра.
Да?
Жив е.
Даб-Даб, Джип.
Включете осветлението и дезинфекцирайте операционната.
Не може да лекувате катерица,
докато животът на кралицата виси на косъм.
Май не ме познаваш добре?
Не го изпускай.
Имаме код червено. Код червено!
Докторът се завърна.
Дръж се, приятелче.
Отдавна не съм го правил.
Да направим всичко по вкуса на доктора.
Не се бой, приятелче, тук сме.
И така, да спасим катерицата.
Така.
Когато се събудиш, всичко ще е наред.
Ако умра, ще остана да блуждая тук.
Стерилизирайте скалпелите и не ближете нищо.
Състоянието му се стабилизира.
Те го разбират и той разбира тях на техния език.
Минава през левия вентрикул, гениално.
Даб-Даб, форцепс.
Заповядай.
Това е стрък целина. Форцепс, Даб-Даб.
Прощавай. Ето.
Пак целина.
Форцеп?
-Морков. -Форцеп?
Това е друг стрък целина.
Ясно. Форцеп.
Пак е целина. Остави, сам ще си го взема.
Искам да се науча да говоря с животните.
Чи-Чи, веждите.
-Също и моите, щом ти остане време. -Ясно. Прощавай.
Ще дойда да чиракувам на Дулитъл.
Нейно величество определи тази земя за природен резерват.
Ако тя умре, собствеността преминава към хазната
и с това място е свършено.
Ще го затворят ли?
Ето.
Още те бива, докторе!
Точно там, Чи-Чи.
Наглеждай Кевин. Може да е раздразнителен, щом упойката премине.
Мъст!
Добре, стига глезотии.
Трябва да помогнеш на кралицата.
Има неща, които вече не правя.
Не работя с хора и не излизам от къщи.
-Нито се къпеш. -И не спортуваш.
Не изразяваш чувствата си.
Опомни се, Джон.
Ако кралицата умре, хазната става собственик и губим къщата.
Говориш, без да си наясно, Поли.
Дарението беше доживотно.
Последния път си бях съвсем жив.
Докато е жива кралицата, Джон. Не ти.
Гледай ти! Просто се стече по гърба ми.
Не трябваше да давам на маймуни да преглеждат договора.
Елиът, Елси, уволнени сте!
Става и по-зле.
Ще ни изхвърлят навън точно насред ловния сезон!
-Какво? -Не, не.
Дишай, Чи-Чи.
Ще ни изхвърлят, ако кралицата умре?
Ще бъдем дивеч!
Успокойте се всички.
Погледни какво направи.
Спокойно, имам пропуск за зоопарка.
Стягайте си багажа!
Ако не помогнеш на кралицата, си тръгваме.
Блъфираш.
Не ме принуждавай да броя.
Ти не ме принуждавай!
Едно...
Три!
...две...
Добре! Ще отида.
Прекрасно.
Да те приготвим за път, скъпи.
Тръгвам, както съм си.
Не и в този вид.
-Само ще си взема чантата. -Дръж го.
Прощавай, докторе. Кротувай.
Долу лапите от мен!
Изобщо няма да боли.
-Да го почистим. -Как смеете!
Здрасти.
Артър? Откога живееш там?
Не знам. Коя година сме?
Даб-Даб носи бръснача.
Пак е целина.
Лека нощ, докторе.
Дулитъл е обикалял света.
Погледни.
Тършувате в личните ми проекти?
Как е той?
Първо, катерицата се казва Кевин.
Ще се възстанови.
След всички агресивни процедури вече е решено.
Все пак ще те придружим до Бъкингамския дворец.
А ти се връщаш в дупката, от която си изпълзял.
И гледай да не застреляш нещо по пътя.
Май е по-добре да остана. Не обичам тълпите.
Ще се грижим за теб, Чи-Чи.
Но всички отиваме заедно, както в доброто старо време.
Не забравяй форцепса.
Това е праз, Даб-Даб.
Да бе.
Стикс?
Не.
Къде си?
Искаш ли да дойдеш?
Знам, знам. И аз имах други планове.
По-бързо.
Пригответе ми возилото!
Днес ще бъде хубав ден.
Няма да правя нищо, само ще се шляя,
ще си размишлявам и...
Идва насам, не е добър знак.
Няма брада, изглежда мотивиран.
-Не. Плимптън, спокойно. -Значи има повод за безпокойство.
-Знам, че мина време. -Съжалявам за това. И за това!
Така.
-Не съм на разположение. -За онзи, който промени живота ти?
Ще спасяваме кралицата, брат!
Не съм ти брат.
Досега да си станал ескимоски килим.
-Ох, нокти! -Ох, клюн!
-Нокти! -Клюн!
Кротко, господа.
Наддал си.
Защо яздиш мен? Пред нас има поне четири коня.
По-ведро, сърдита птицо. Наслади се на ездата.
Аз съм този, когото яздят.
Бъкингамският дворец!
Вече сме известни!
Намали скоростта!
Добре дошла у дома, милейди.
Стража!
Ваше Благородие.
Те са гости на кралицата.
Дръжте се с тях подобаващо.
По-добре стойте надалеч!
Сторете път!
Плимптън!
Не! Стой!
Да не стоя? Странно решение...
Спри!
Не виждам!
Боже мой!
Добре.
Цилиндърът е виновен.
Д-р Мудфлай.
Лорд Баджли.
Милорд.
Идвам от Камарата на лордовете.
Загрижени са за здравето на кралицата.
Ще продължа с пиявиците,
за да стимулирам кръвообращението.
Ще е късметлийка, ако изкара седмицата.
Не за пръв път д-р Дулитъл идва тук.
Имате умираща кралица? Не за дълго.
Д-р Дулитъл е в...
Чакайте ме!
Гратисчия, милейди.
Твърди, че е...
Чиракът на д-р Дулитъл!
Всичко е наред, Гарет.
Ако беше мой чирак, щеше да носи багажа и да си трае.
-Това е нечувано! -Какво става?
Патица.
Животни в покоите на кралицата? Настоявам да бъдат премахнати.
Лейди Роуз. Моля за извинение.
Не знаех, че сте част от...
Джон Дулитъл?
Това Блейн ли е?
Блеър.
Пупфлинг?
-Не. -Мудфлап?
-Аз съм Мудфлай. -Мудфлай.
-С умлаут. -Да.
-От немски. -Разбира се.
Защо той е тук?
Нейно величество лично го повика.
Тогава, на работа.
Джип, подуши я добре.
Кучето лиже кралицата.
Възмутително.
-Да му се не види. -Добре ли си?
Нещо ми намирисва.
Казва го любител на мириса на дупета.
Ти ги обичаш.
Долових нещо друго.
Нещо цветно със землисти...
Озадачен съм, докторе. Не бях надушвал подобно нещо.
И така...
с Джип сме в недоумение. Може ли да се консултирам?
Разбира се, с удоволствие ще ви осветля...
Да сте видели нещо необичайно?
Не сме портаджии.
Някога с Джон бяхме състуденти в Единбург.
Някои смятаха, че има дарбата да е наблюдателен.
Леона...
Добре де, тя пи чай и после припадна.
Извинявай, Мини.
Стой тук.
Даб-Даб, отпрати хората.
Момче, донеси ми ботаническия справочник и кутията с чай.
Всички вън! Разбирате ли какво ви говоря?
Какво подуши, Джип? Бъз ли?
Бучиниш?
Не.
Ясно.
Какво открихте, Дулитъл?
Вероятно отговора на всичко.
Излагане на токсини...
В училище беше същият.
"Елате насам, казвам нещо интересно."
На мен ми е интересно.
Симптомите на кралицата се дължат на рядко растение от Суматра,
наречено цветето беладона.
На 17-и този месец ще има слънчево затъмнение.
Ако дотогава не получи противоотрова, кралицата ще умре.
Това Търнър ли е?
Сигурно. Прекрасна картина.
Какъв е планът ви, Дулитъл?
План ли?
Явно ще ни трябва такъв.
Единствената надежда на кралицата е неизпитан досега лек
от невиждано досега дърво на неоткрит досега остров.
Казано на глас, звучи нелепо, и все пак...
Нямаме избор, освен да поемем на това опасно приключение,
за да набавим плода на Райското дърво.
Какво?
Райското дърво. Просто чудно.
Тези Дулитъл с техния Остров на Райското дърво.
-Не стига ли, че жена ти... -Млъквай, Блеър!
Пардон, исках да кажа: "Радвам се да те видя отново, Блеър."
Да потегляме.
Казват, че този плод лекува всички болести,
дарява вечен живот, дори възстановява косата.
Не допускай да приема нищо, което не си приготвила и поднесла лично.
-Разбра ли? -Да. Ще се погрижа.
Каретата ни чака.
Джип, остани да пазиш кралицата. Много е важно.
Ясно, режим на куче пазач.
Назад, подсигурявам периметъра!
Прощавай.
Възхищавам ти се за това, че не се предаваш.
Кралицата разчита на двама ви.
На добър час!
По-живо!
Чака ни дълъг път, а корабът няма да се управлява сам.
Издишай дълбоко, Йоши.
Не разполагаме с цял ден.
Май се напълни.
Ще сместим още един.
Има много място.
О, не.
Плимптън, само още една спирка.
Не те чувам, няма ме.
Май пътищата ни се разделят.
Идвам с вас.
Категорично не. Твърде опасно е.
Аз съм ваш чирак.
Ти ли? Не, не.
Значи си имаш чирак?
Не ти трябва и чирак, и щраус.
Аз се прибирам.
Не исках да се излагам и се престорих, че си с мен.
Но ви бях от полза, нали?
Животните ме харесват.
Не заемам много място.
Мисля, че тук ми е мястото.
Не ме отпращайте.
Моля ви.
Какво е това на врата ти? Влизай.
Безпокоя се за момчето, Бетан.
Само му дай време.
Ние сме ловци, Бетан. Ловци!
Ние ловуваме животни, а той ги освобождава.
Зайци, мишки... Изнася паяците навън.
Никой не понася паяци. Дори самите паяци.
Не знам как го е търпяла сестра ти.
Поли? Какво правиш тук?
Грижа се да не изтървеш кораба.
С животно ли говоря?
-Също като Дулитъл? -О, не.
Аз говоря човешки по-добре от всеки друг папагал.
Приготви си дрехи, хайде.
Дулитъл каза, че мястото ми е тук.
Малко помощ, Туту?
Не съм го чувала да казва нищо подобно.
В теб има нещо, Стъбинс.
Виждала съм го само в още двама човеци.
Мястото ти е при нас, хлапе.
Остави на мен да се оправя с Дулитъл.
Готов ли си за приключението на живота си?
-Идвам. -Че как иначе.
Да тръгваме, Поли.
Трябва да хванем кораба, а губим време.
Няма страшно, скъпа моя, имаме идеален план.
Нов план! Нов план!
Бързо! Не бива да се измъкнат!
Защо ни гонят? Не сме престъпници.
Говори за себе си. Издирват ни в три гори!
И не е никакво бягство, ако не те преследват.
Гъдел ме е!
-Накъде, Туту? -Надолу!
Сторете път!
Хей! Насам!
Махни се от пътя, скъпа моя!
До нови срещи, загубеняци!
Успяхме, успяхме!
Изпуснахме го.
Е, шефе, сега какво?
Ще намалим загубите. Сменяме самоличностите си
-и хвърляме хлапето в реката. -По-кротко!
Ами онзи мост?
Да, мостът!
-Точно това щях да предложа. -Хайде!
Хайде, докторе. Поне стани от хамака!
Морската болест ще отмине.
Хапни си малко джинджифил и пак ще си в морска форма.
Изглеждаш ужасно.
Млък!
Кой ме сложи в хамака?
Аз съм капитанът, нали така?
Вдигнете проклетите платна!
Това беше голям залък.
Гледайте!
Това момчето ли е?
Идва да довърши работата!
Няма да миряса, докато не пукна! Той е маниак!
Джон, забави ход.
Не, искам по-бързо.
Съжалявам, докторът каза не.
Ще изтървем течението!
-Дано да успее. -И аз се надявам!
Това е мигът на истината.
Голяма дупка право напред!
Май беше лоша идея.
-Хайде, Стъбинс. -Скачай, хлапе!
Пътят свърши!
Но не и куражът ти! Полети на воля!
Да живее съпротивата!
Това нещо здраво ли е?
Не! О, не!
Скачай, убиецо! Ще се справиш.
Не мога да гледам.
Не, не!
Хайде пак, хайде пак!
Да! Браво, хлапе!
Ти успя.
Какво се радвате на хлапето, което ме гръмна?
Той е свестен!
Скъпа.
Може ли за малко?
Радвам се, че размисли...
Какво си въобразява тя? Хлапето едва не се преби.
Ей! Това е моят кораб, нали така?
Аз съм шефът тук и ще има последствия...
"...че не ме послушахте." Това ли щеше да кажеш?
Не. Не ми смесвай думите.
И стига си ми се месила.
Виж се само. Като парцал си.
Всъщност си имам лекарство.
Ето, коренът от женско биле върши чудна работа.
Седни, Джон.
Не ме излагай пред екипажа.
Спестявам ти срама.
-Трябва ти оформяне. -Добре, но по-бързо.
Трябва да поддържам статус.
Корабът е опасен, няма място за...
-Какво? -Боли!
Това е личен разговор!
-Добре. -Прощавай.
Знам, че това пътуване е тежко за теб, Джон.
За мен също.
Доведох ти Лили точно когато се нуждаеше от нея,
а сега отново ти трябва свой човек. Някой без пера или козина.
Добре, нека момчето остане, но аз определям условията.
-Ще го държа постоянно зает. -И ще го правиш с усмивка.
Екипаж! Имате си ново попълнение.
Тъкмо казвах на Поли, че не ни достига персонал, така че...
-Няма да съжалявате. -Добре дошъл на борда!
Чух, че много те бива в почистването.
И това също, ако не възразяваш.
Опа! И тези.
И това.
И тези.
Внимателно с оборудването!
Папагал командва кораба ми! Чудно!
ЗАБРАНЕНО ЗА ЧОВЕЦИ
Той е във възторг, че си тук.
Здравей, сепийке.
Не ме разбираш, нали?
Това би било нечувано.
-Мудфлай... -Не говорех на сепията!
Пускам фрегатата "Британия"...
след Дулитъл.
Не бива да го подкрепяте в глупостта му, милорд.
Враговете на Англия само дебнат да покажем признак на слабост.
Да се повери любимата Британия на кралица дете,
това е безумие.
Така че аз оставам тук,
за да не бъда възпрепятстван да заема трона.
А ти се качваш на "Британия",
за да се погрижиш Дулитъл да не се завърне.
Така, втори рунд. Успя да ме притиснеш, Чи-Чи.
Хайде. Раз-два.
Ляв прав и кроше.
Най-добрата защита е нападението.
Не искам да се бия с теб.
Ние не се бием.
Това е терапевтичен сеанс.
Струва ми се, че започвам да разбирам.
Стига си се тревожил, Джон.
Всяка стъпка е планирана в дневника ми.
Ще се върна, преди да си усетил.
Добре ли сте?
Струва ми се, че започвам по малко да разбирам животните.
Така изглежда, момче.
Що за полярна мечка събира тен?
А що за птица...
-Ти изобщо птица ли си? -Разбира се, че съм.
-Можеш ли да летиш? -Не.
-А да плуваш? -Не.
-Тогава какво можеш? -Мога да тичам.
И аз мога. Какви птичи умения имаш?
А ти какви мечи умения имаш?
Този рунд е твой.
Туршия ли?
О, искаш да кажеш "военен кораб"!
Странен момент да искаш туршия.
Та кой може да яде, докато ни нападат?
Враг дясно на борд!
Елиът, пригответе машината с Елси.
Трябва ни скорост.
Пратете сигнала!
Къде са спасителните лодки?
-Мини! Дръж ги под око. -С коритото е свършено.
Стъбинс, нужен си ми повече от всякога.
Стой мирен.
Предавам се! Предаваме се!
Здравей, Блеър, безбрадо чудо на природата.
Май каза нещо за брадичката ми. Нали?
Великолепна е, сър!
Оръдията им се прицелват в нас.
Да обърнем кораба!
Идвам!
Време е да се пъхна в нещо по-неудобно.
Привет!
Взел съм си първокласен билет за лудницата.
Щом Хъмфри е подсигурен, ме изтегляш по знак от Йоши.
Аз? Не мога да се справя с такова напрежение.
Аз съм горила, която предпочита да стои отстрани.
Спокойно, Чи-Чи, ще се справиш.
По-силен си, отколкото допускаш.
Запомни,
куражът не е липса на страх, а...
Чакай! Не те чувам!
Трябва ми втората част!
Няма време, Чи-Чи. Да действаме.
Погледни, вече напускат кораба.
Бум!
Ще бъде студено, но това няма да ме спре!
Хъмфри е тук.
Да се закачим!
Накъде поемаме?
На юг!
Добре, ще се справя.
Пълен напред!
Давай, Хъмфри!
Изтеглят ли се?
Хайде, кит, давай!
Получава се!
Но как е възможно?
Явно Дулитъл и една бяла мечка са впрегнали кит...
Беше реторичен въпрос!
Стреляйте по тях!
Изтървах въжето!
Провалих се. Знаех си.
Йоши!
Дръж се, хлапе, идвам!
-Не, не! -Справяш се чудесно!
Това ще ми съсипе гърба.
Стига си се жалвал, гигантско фламинго такова!
-О, не, не! -О, не.
О, не.
Да!
Подведох те, докторе.
Погледни ме, добре съм. Всички сме добре.
-Блокирах... -Не, не, Чи-Чи.
Не е срамно да се боиш.
Ти ме спаси, нали? Браво на теб.
Много благодаря.
Добра работа на всички.
Вече чувстваш ли се един от нас, хлапе?
Предполагам.
Избягахме им.
-Предполагам. -Добра работа.
Дишай ни прахоляка, Мудфлай!
Измъкнаха се, сър.
Аз пък помислих, че са изчезнали яко дим.
Боя се, че не, сър. Избягаха.
Опомни се, лейтенант. Виждам, че са избягали.
Но не задълго.
Това е чудо.
Значи аз съм Избраникът.
Аз ще променя...
"Силата на китовете"!
Дулитъл написа труд по въпроса.
Разбира се, никой не го взе на сериозно.
Дори допуска съществуването на дракони.
ПОЛЕТ с дракони и други сънища
Просто нечувано.
Сър, боя се, че манията ви по Дулитъл...
Каква мания?
Не съм вманиачен. Ти си вманиачен по Дулитъл.
Ти се вманиачаваш по манията ми по...
Съжалявам да го призная,
но той е по-ценен жив. Засега.
За щастие, мисля, че знам къде отива.
Дневникът на Кевин, ден седми. Напълно изолиран съм.
Врагът си спечели благоволението на капитана и екипажа.
Няма и помен от тропически остров или магически плод.
Но няма да се предам.
Поеми руля, Стъбинс.
-Наистина ли? -Да.
Трябва да изчисля маршрута ни.
Пчелите жужат за теб.
Явно си започнал да долавяш по нещо от езика им.
35 градуса ляво на борд.
Е...
Забелязах, че когато летят на зигзаг,
правят така...
Което означава: "Назад, хлапе."
А когато Даб-Даб направи така...
това означава: "Погледни."
"Погледни ме."
-Почти познах. -Не е зле.
Когато Чи-Чи казва...
Това означава: "Къде ми е одеялото?"
Много добре!
Това картата на Острова на Райското дърво ли е?
Този остров го няма на никоя карта.
Да го наречеш остров, означава, че е от този свят,
а това съвсем не е така.
Затова първо трябва да стигнем Монтеверде,
родното място на човека, съставил маршрут до дървото.
Казваше се Лили. Тя записа маршрута в дневник,
но по пътя претърпя корабокрушение.
Светът изгуби най-великия изследовател, когото познавах.
Оцеля само дневникът на експедицията.
Елиът, Елси, ако обичате!
Както и да е, ясно ти е.
За да имаме шанс да открием дървото,
трябва да стигнем Монтеверде и да откраднем дневника.
-Да го откраднем ли? -Това ли казах?
Кое е най-лошото, което може да ни сполети?
Спокойно, разбирам от тези неща. Това не беше поличба.
Краденето на дневник е нищо работа!
Всъщност и Монтеверде е нищо работа.
Спирането в Монтеверде се оказа сериозна работа.
Този остров на бандити и крадци
някога беше място, което с Дулитъл и Лили наричахме дом.
Докато докторът не си спечели враг
в лицето на владетеля на острова крал Разули.
И с този наш късмет,
най-ценното му притежание беше дневникът, който ни трябваше.
Затова Дулитъл трябваше да се предреши.
Докато аз останах да наглеждам екипажа,
Дулитъл и Стъбинс се промъкнаха в двореца.
Ще умра!
Вътре пътят им беше препречен от тежка залостена врата.
Но Дулитъл все още имаше някои съмнителни познати на острова.
Този аванс е достатъчен. Слушам те внимателно.
Дон Мравлеоне, тук съм от името на тези човеци.
Ще ви възнаградят щедро за ключарските ви умения.
Идваш при мен за това точно когато дъщеря ми се жени?
Един момент, коя дъщеря?
Нали не е... Шийла?
Моята Шийла се жени?
За скорпион на име Дилан.
Съжалявам, бойскаут. Сега Шийла си пада по лоши момчета.
Щяхме да прекараме краткия си живот заедно.
Казвай, Джеймс. Каква е офертата на човеците?
Още две сега и две след това.
Добре, договорихме се.
До нови срещи, бойскаут.
Не съм никакъв бойскаут.
И какво повече има един скорпион от мен?
Освен огромното жило...
Преживей я, Джеймс. Излизахте две седмици.
Тези решетки са нови.
Объркват целия ми план.
Мога да се промуша.
Не, твърде опасно е.
Не може да отидеш сам.
Нека го заведа, докторе.
Нуждая се нещо да ме разсейва от тая работа с Шийла.
Сигурен ли си, че си добре, Джеймс?
О, да. Ще вкарам хлапето и после ще се размажа в някоя тухла.
Шегувам се. Добре съм.
Добре тогава.
Джеймс ще те наглежда.
Слушай, вземаш дневника и изчезваш оттам.
Прекоси тихо стаята. Търси тигровото око.
Слез по тайното стълбище. И не сваляй дегизировката.
Има още нещо, което трябва да знаеш.
Разули обожава котките си.
Това не е проблем, защото просто ще прелетим...
Я чакай.
Допуснах грешка. Ти не можеш да летиш.
Хей! Внимавай!
Котенце зад гърба ти.
Боже.
Хей!
Хитър ход, хлапе.
Добър екип сме с теб.
Две истински лоши момчета.
Добре, партньоре, знаеш пътя.
Аз ще наглеждам лъвовете. Така постъпва едно лошо водно конче.
Дилан ще се приближи ли толкова до лъв?
Ами толкова?
А толкова?
Това не е добре. Никак не е добре.
ПРИКЛЮЧЕНИЕ Дневник на Лили Дулитъл
"Лили Дулитъл"...
Взехме дневника! Отваряй!
-Шегичка. Той се издъни. Чао! -Майчице.
Стъбинс!
-Аз съм бивш резидент. -Не мърдай.
Не пипай.
Исках само дъщеря ми да се омъжи разумно.
Вместо това получавам цирково конферансие.
Така и не разбрах какво виждаше Лили в теб.
Всички бащи се оплакват така за любимите си дъщери.
Но в този случай
смятам, че ще се съгласиш, че е особено вярно.
Ела насам.
Ела де.
Сигурен съм, че не си искал да стане така.
Това беше нейният дневник.
Единственото, останало от нея, което откриха хората ми.
Мястото му е тук.
От теб се искаше само да не се мяркаш повече тук,
да оставиш всичко така.
И се провали.
Сега ще си платиш, че ми отне Лили.
Знаеше какво те чака, ако се върнеш.
Да.
Бари, Бари!
Върви.
Моето минало ме застигна, а не твоето.
-Но ти си мой приятел. -Върви и не поглеждай назад.
По-добре ще си без него, хлапе.
Не се съпротивлявам.
Да. Най-сетне някакво раздвижване.
Вече ставаше скучно.
Докторе, не ми е приятно да го кажа,
но с теб е свършено, приятелю.
По-добре си дръж езика зад зъбите.
На какво мирише?
Момчета, д-р Дулитъл май се е подрискал.
Подриска ли се д-р Дулитъл?
Щом се махна оттук, може да те науча на обноски
и в отплата да приема късметлийското ти краче.
Това краче ли?
Не го мисли, докторе, защото и двете ми крачета
ще танцуват степ на гроба ти, щом моят човек приключи с теб!
Залагайте!
В десния ъгъл със златни райета
и бляскав рекорд от 872 убийства...
Бари Касапина...
Бърнстийн!
Д-р Дулитъл. Помниш ли стария си пациент?
Аз съм Бари.
Бари. Как бих могъл да те забравя?
Но го направи, докторе.
Тъкмо бележехме напредък, когато ти избяга
с дъщерята на Разули и ме изостави.
Ами...
Върнах се.
Може да продължим, откъдето спряхме...
Добър апетит!
Какво ще стане с Дулитъл?
С него е свършено.
Да.
Може да си мисли, че ще се измъкне с приказки,
но Бари е съвсем откачил.
А ти...
Сега си един от нас.
За смъртта на Дулитъл!
Хей! Това си ти!
Успял си.
Трябва да предадеш съобщение на приятелите ми на кораба.
Съобщение? Разбира се. Някога да съм те подвеждал?
Ден след ден слушам само...
"О, Бари, ти си такова разочарование.
Защо не си като брат си? Той се прехранва с бракониери."
Да, майко, знам!
Цялата джунгла знае.
Главата ми.
Мигрените ти се дължат
на проблемите с майка ти
и се усложняват от съперничеството с брат ти.
Моля те, спри я.
О, не, не.
-Легни. -Главата ми.
Можем да подновим лечението ти.
Напрежението е нетърпимо.
Искам само да съм добро момче и мама да се гордее с мен.
Така.
Когото и да изям, все не е достатъчно.
Ето така. Отпусни се.
Никога няма да съм достатъчно добър.
Освен ако не изям теб!
Всяка майка иска синът й да изяде лекар, щом порасне.
Ти си едно болно коте.
Ела, докторе. Ще стане бързо.
Имам още един такъв след час.
Откажи се, Дулитъл. Не можеш да надхитриш...
Какво беше това? Я чакай!
Сега е там.
А сега е тук.
Сега отново е там. Хванах го.
Сега пък е тук. Изгубих го. Трябва да го хвана.
Котката си е котка.
Лесно се разсейва.
Нова игра, докторе.
Слизай долу.
Хайде, докторе!
Джеймс, не може да предадеш хлапето. Трябва да отнесеш съобщението.
О, не, това е Джеймс.
Край с фокусирането над връзките и...
Поли? Ти ли си?
-Джеймс! -Добре си загладила перата.
Какво стана, Джеймс?
Вярно! Съобщението. Моя грешка.
Хлапето е заловено от Разули, а Бари се готви да изяде доктора.
Май все пак ще слезем на брега.
Бъди добричък и вземи динамита.
За да успеем, трябва да се разделим.
Чи-Чи, ти идваш с мен.
Къде отиваме?
Не, не ми казвай. Само ми кажи, щом стигнем.
Йоши, отвлечи вниманието.
Дано е достатъчно.
Нападат ни!
Слизай, докторе.
Отговорът е в терапията!
О, не, по-лошо е, отколкото очаквах.
Падна ли ми, докторе...
Назад, Бари!
Поли, недей!
Разядка.
Тук съм, Поли.
Някаква последна диагноза?
Не искаш ли да си най-добрият възможен Бари?
Ще стана.
Не съм заложник на страха!
Не съм заложник на страха?
О, не, не.
Не е срамно да се боиш.
-Не е срамно да се боиш. -Трябва да се боиш.
Не е срамно да се боиш!
Дай му да се разбере!
Добре, да го направим!
Няма да го правим!
Удари го ниско!
Там долу...
-Това боли. -Барабонките ми!
Май ще се получи.
Евтин номер, маймуно!
Чакай...
Не съм завършил лечението си.
Нани, тигърче, заспи.
Ноктите си прибери.
Така...
Ти се нуждаеш повече от това.
Кажи ми, че е достатъчно, мамо.
Завъртял съм петдесет бона.
Няма да ги платя.
Дами и господа, имаме победител.
Благодаря, че ме подкрепи, докторе.
У мен е!
-У мен е... -Стой!
А сега е у мен.
Тя имаше такава сигурна ръка.
Точно каквото поръча докторът.
Какво ти предложиха, за да убиеш английската кралица?
Доста неща всъщност. Рицарско звание, Уиндуърд хаус,
председателство на Кралския колеж.
Без определен ред.
А черешката на кексчето ще бъдат научни почести,
вследствие на изследването на Райското дърво.
Всичко това благодарение на Лили Дулитъл.
Всъщност не. Това си е още кексче.
Черешката е ти да знаеш, че аз съм победил.
Също така, Дулитъл, съжалявам за пробойната в кораба ти.
Каква пробойна?
Напуснете кораба! Скачайте зад борда!
Лоша работа.
Не гледайте назад.
Помощ!
Заемам се, докторе!
Не мога да летя!
И не мога да плувам!
Тук съм, приятелче.
Плимптън, няма да те изгубя, брат.
Стой далеч от светлината!
Няма светлина. Жив съм!
Жив съм благодарение на теб, Йоши.
ВОДНА ЛИЛИЯ
Винаги си била толкова добра.
Трудно ми е да си взема сбогом.
Не говорете така, моля ви.
Всичко е наред.
Ти направи всичко по силите си.
Кралицата ти се гордее.
Къде си, Дулитъл?
Добре ли си, голямо пиле?
Не.
Нищо не ми е наред.
Баща ми беше прав за мен.
Трябвало е да стана омлет.
Знам какво ти е.
Веднъж баща ми каза, че излиза за стадо тюлени,
и повече не се върна.
Явно все пак имаме нещо общо, Плимптън.
Що за усещане изпитвам?
Отвътре ми е топло и пухкаво.
Това е приятелството, брат.
Не е зле...
брат.
Аз не плача, вие плачете.
Така. Съберете се.
Да видим какво е положението.
Само така, Джон.
Всичко ще се оправи.
Направо настръхнах.
С нас е свършено.
Ако идеята е да ни насърчиш, не ти се получава.
Надушвам поражението като прасе - трюфел.
Не може това да е краят.
Да. Надушвам го.
-Още можем да спасим кралицата. -Не.
Можем да спасим къщата ти.
Вярвам в теб.
-Можем да продължим. -Имаш право.
Но изгубихме дневника и няма как да намерим Райското дърво,
а корабът ни потъна.
Той има право.
ОТВОРЕНО
Поне всички сте излекувани.
Чи-Чи, вече си храбър.
Плимптън и Йоши се спогаждат.
Назад!
Донякъде.
Стъбинс, ти си спечели приятели и дори можеш да говориш с тях.
Вече не съм ви нужен.
Ще остана тук
и ще лекувам разни бандити на този остров.
Докторът е тук и си търси нови пациенти.
Приема само кеш.
Дами и господа, на кого му се танцува?
Имам тежък случай на танцувална треска.
Внимавайте, заразно е.
Не мога да му помогна.
Онази изследователка никога не би се отказала.
Била ти е жена, нали?
Искаш ли да чуеш ироничната част?
Не знам какво означава това.
Ирония е да откриеш жена,
която да направи живота ти по-прекрасен, отколкото заслужаваш,
а после да изчезне ей така и всичко да е само по твоя вина.
Това пътуване беше шансът ми да довърша започнатото от нея.
Лили държеше да остана и да се грижа за животните у дома.
Разули е прав.
Трябваше да съм с нея.
Остана ми само призракът й, който виждам, докато държа халките ни.
Значи и ти я виждаш?
Не само че изгуби дневника на дъщеря ми,
ами полярната ти мечка взриви селото ми.
Не се знае.
А горилата ти наби тигъра ми.
Това не е добре.
Да вървим.
-Стой тук. -Не, не.
Да.
Ирония е
да искам да те убия
с всяка своя фибра,
но повече да обичам дъщеря си.
Тя липсва и на мен.
Тя би искала да продължиш.
И така!
Тръгвай,
преди сантименталността да ме е напуснала.
Тя казва, че нямаме кораб.
Имам нещо точно като за вас.
Има какво още да се желае. Но е здрав.
-Поне плава. -Ще трябва да се справим някак.
-Имате компания! -Кой е?
Здрасти! Аз съм Джеф.
Гледай ти.
СОБСТВЕНОСТ на Дулитъл
Ако проучванията на Лили са верни,
Мудфлай е на път за Острова на Райското дърво.
Остава само да го проследим.
Но как да го направим?
С китове, момче.
С китове.
Не е за вярване, че му показваш плавник.
Знам. Този човек няма брадичка.
Открихме го. Следвайте ни.
Островът на Райското дърво.
Необикновено.
Това трябва да е.
Картата сочи право към сърцето на планината.
Не гледайте надолу. Да държим човки нагоре.
Старая се да съм позитивен, но защо изобщо сме тук?
Минаваме отзад, пернати приятелю.
Какво си се размрънкал? Това е най-якият клон, по който съм припкал.
Не гледай надолу, гледай мен.
Каква голяма пещера.
Стойте заедно и бъдете тихи.
Дневникът на Кевин, ден 12.
Някаква необяснима сила ме кара да следвам тези откачалки,
катерицоубиеца и побъркания им предводител.
Може би вълшебното дърво ме привлича.
-Войници! -Скрийте се, близо са.
-Строй се! -Стойте приведени.
Светеща гъба.
Трябва да сме близо.
Погледни, докторе.
Осветява целия път
чак до онзи, които иска смъртта ни.
Стой на място.
Давай, войниче. Спечели си медал.
Здравей, Блеър.
Май търсиш едно дърво?
Дърветата рядко растат в пещери. Не внимава ли в час по ботаника?
Не, но обърни внимание на това.
Аз те победих!
Гнусен животински...
Мърдайте. Хайде, зверове.
...вехтошар!
И така, къде е?
Кое?
Райското дърво.
Всъщност нямам представа.
Не ставай смешен, ти си Джон Дулитъл.
Ти получаваш всичко, което поискаш.
Не и днес.
Май наистина нямаш представа?
Какво е усещането за невежество?
Много освобождаващо, всъщност.
Човек трябва да прегърне несигурността.
Така изживя живота си Лили.
Прегърни неизвестното и отговорите ще ти се разкрият.
Жалка заблудена откачалка.
Дай ми го!
Сам ще открия проклетото дърво.
Бог ми е свидетел, че историята ще ме запомни.
Става нещо интересно.
Нещо много по-голямо от всички нас.
Нещо се движи!
Пазете се!
Отстъпление!
Слизайте всички тук!
Йоши, наведи се!
Той ме спаси.
Получих втори шанс
да живея един живот на щедрост и доброта. И...
Вземи него! Аз вече съм добър човек.
Щом се разсее, хукваме към онзи ров.
Йоши!
-Махнете това от мен! -Чи-Чи.
Помощ! Плимптън!
Ще те спася, брат!
Така. Мисли бързо.
Махнете го от мен!
Това ще я разстрои малко.
Не! Докторе!
-Не! -Джон!
Дулитъл!
Помощ!
Драконски ли говори?
Може да говориш езика ми,
но това не те прави достоен за плода.
Знам, че дългът ти е да пазиш дървото,
но няма да го правиш още дълго,
като се имат предвид пораженията и болката ти.
Не знаеш нищо за болката ми.
Напротив, знам.
Аз също я изпитвам.
Тази болка не е причинена от куршум или острие,
тя пронизва много по-дълбоко.
Това е болка, която изпитваш с всяко движение, всеки миг.
Нали?
Трудно е да продължиш...
когато си изгубил най-скъпото си същество.
Просто си върви!
Какво стана току-що?
-Разбити сърца. -Ти пък какво правиш тук?
Спокойно, оставете на мен. И двамата сме дракони.
Питах се, като между дракони,
дали не би ми казала къде...
Тя е бясна. Ще изчакам отвън който оцелее.
Джон, да се махаме оттук, докато още можем.
Не. Мисля, че сме тук, за да й помогнем.
Да.
Нямаме много време.
Предполагам, че това място е чувствително?
Невъоръжен съм.
Не съм заплаха за теб.
Емоционалният стрес е увредил стомаха ти.
Махай се от мен.
Имаш опасно запушване на червата
и ако не ги отпуша ръчно, ще получиш инфекция.
И повече няма да можеш да пазиш нищо.
Просто я боли корем.
Слушай, дай ни само пет минути.
Ако не ти олекне, можеш да ни изпепелиш.
Стига си дрънкал.
Заемай се.
Трябва да полегнеш настрани.
Ще извършим спешно изваждане.
Какво ще вадим?
-Давай, докторе! -Пазим ти гърба.
Време е за шоу!
Три, две, едно...
Обръщайте!
Чи-Чи, хвърли ми форцепса.
Казах ти, че ще потрябва!
Всеки си знае работата.
Само дишай. Така е добре.
Хвани ме за крилото, мила.
Даб-Даб е тук.
Ей!
Ти си мой чирак. Успокоявай я.
Знаеш ли, че празът е националната емблема на Уелс?
И е много полезен.
Ще почувстваш лек натиск.
Държа я.
О, небеса!
О, не.
Боже мой!
Само разчиствам пътя.
Това броня ли е?
Тук е цялата испанска армия.
Поеми дълбоко въздух.
Задръж.
-Внимание. -Какво има, докторе?
Когато отстраняваме блокажа...
Йоши, сега.
...може да се освободят газове.
Респект!
Спокойно, никой не е чул.
Няма нищо срамно.
Всички го правим.
Всички сме животни.
Усещам вкуса.
-Тук съм. Какво изпуснах? -Така.
Боже мили!
Наистина е голямо.
На финалната права сме.
Чи-Чи, застани зад мен.
Тук съм, докторе. Дай знак.
Дърпай!
Помръдна.
Кръвта нахлува в главата ми. Всичко става червено.
Един последен напън, мадам, ако обичате.
Благодаря.
Успяхме!
Сговорна дружина планина повдига.
Беше трудно, но се справихме добре.
Накратко, яж повече зарзават и по-малко брони.
Виждала съм всякакви армии,
но никой като вас.
Кое обединява такава разнородна група?
Може да не си личи,
но някак...
просто си паснахме.
Нека сега ви помогна аз.
Лили щеше да е във възторг, Джон.
Без нея никога нямаше да го намерим.
Настръхнах, а не ми е студено.
Благодаря ти, че ми показа пътя, любов моя.
Знаем, Господи, че за Теб няма нищо невъзможно.
И ако така повелиш, можеш да я вдигнеш
и да я върнеш за дълго сред нас.
О, всемилостиви Отче наш,
-утеши я в тежки времена... -Съжалявам, не успяхме да ви спасим.
...ако часът й е ударил.
С голямо прискърбие...
Я чакайте. Надушвам нещо.
Мирише на...
надежда!
...трябва да обявя...
че кралицата ни напусна.
Някой да е викал лекар?
Приятелите ми!
Каква драматична поява. Добре изиграно.
-Пристигнахме. -Дулитъл!
Разчистете пътя. Няма и миг за губене.
Осигурих онова, което се счита за несъществуващо.
Представям ви плода на Райското дърво.
Казах, разчистете пътя.
Дръжте ги!
Съжалявам, но... Съжалявам.
-Върви! -Дръж го!
Родена си за този миг.
Аз родена.
Лети, Мини!
Давай, давай!
Не!
Не, не!
Дневникът на Кевин, ден неизвестен.
Убийството приключи. Да живее животът!
Лейди Роуз...
Жираф ли има в покоите ми?
Да. А също и полярна мечка,
горила, папагал и патица.
И щраус.
Смирено благодарим на Бога.
Добра работа, д-р Дулитъл.
Още не сме приключили.
Интересно. Продължавай, Стикс.
Какво каза?
Стикс се съгласи да остане и да следи всичко с 12 очи.
Сега ми докладва.
Като всяко листно насекомо,
той говори с фрази от по осем срички
и сега казва...
"Лорд Баджли е отровител."
Какво? Нима?
Дулитъл, това вече е прекалено.
Сигурен ли си?
Сега е моментът.
Съжалявам, Стикс е категоричен.
"В десния му джоб - стъкло."
Само седем са.
В десния му джоб. "Стъклото с беладоната."
Ами да погледнем тогава.
Не може да вярвате, че разговаря с насекомо.
Е...
Говорил съм с калинки. Изричал съм желания, преди да отлетят.
Хайде да погледнем.
Никой да не е пипнал семейството ми!
Още една крачка и ще ти отворя съвсем нова...
Затворете го в Тауър.
Някой е бил лошо момче.
Хайде.
Не знам защо още стоите тук.
Никой не е умрял. Оставете ме на мира.
Вие също.
Вие не, д-р Дулитъл.
Бихте ли дошли за малко?
Лейди Роуз, кой е този и защо ме зяпа така?
Това е Стъбинс.
Искам да стана животински лекар.
Той ви спаси живота.
Благодаря. Радвам се, че сте тук, докторе.
Поли?
Нещо да имаш да ми казваш?
Да, беше права.
Хубаво е от време на време да излизаш от къщи.
Стъбинс. Мини. Достатъчно.
Имаме далеч по-маловажни места, където да бъдем.
Историята ни завършва, както и започна.
Нося писмо за д-р Дулитъл! Свалете ме долу!
Или почти.
ПАУНИ И ОБЩУВАНЕ С ТЯХ
Имало някога един лекар чудак,
който открил, че е най-добър,
когато споделя с другите своите необичайни способности.
Отлично.
Скоро доктор Дулитъл отново отворил врати,
както би желала Лили.
Още трима на опашката.
Прието.
Дулитъл отново открил своето място в света.
Защото само помагайки на другите, можем да помогнем на самите себе си.
Д-Р ДУЛИТЪЛ И ЧИРАК ВСИЧКИ ВИДОВЕ СА ДОБРЕ ДОШЛИ
ПРИЕМАМЕ ПРЕДЛОЖЕНИЯ ЗА ВЪЛШЕБНИ ПРИКЛЮЧЕНИЯ
ПОПИТАЙТЕ ВЪТРЕ
ДОКТОР ДУЛИТЪЛ
О, и ако се питате...
Хей, прилепи.
Покажете ми изхода.
Вие ме разбирате!
Не, чакайте! Чакайте!
Превод МИЛЕНА БОРИНОВА